Kompatibilnost ni pogoj za srečen odnos

Vsi imamo globoko in temeljno željo, da bi našli eno popolno osebo, s katero bi preživeli preostanek naših dni.

Ko to osebo srečamo, čutimo neobvladljivo željo in nelogičen občutek podobnosti z njo. Kot da to osebo poznamo že vse življenje ali morda celo več življenj. Karkoli praviš temu, filmi in televizijske serije so »romantizirali« ta pojav, ki se imenuje sorodna duša.

PRIPOROČAMO BRANJE: 4 najpogostejši partnerski problemi

Kdaj sta dve osebi resnično kompatibilni med seboj?

Kaj pa res vemo o popolnem ali idealnem partnerju? Psihologija je razjasnila skrivnost, ki zajame ogromno ljudi po vsem svetu, da bi razumela, kaj resnično naredi dve osebi kompatibilni.

Težava z ujemanjem (kompatibilnostjo)

Spletna mesta in portali za spoznavanje se ponašajo s poglobljenimi osebnostnimi testi in iskanjem nekoga s podobnimi odgovori na vprašanja. Na vprašanja si odgovoril/a tudi ti v svojih testih, kar te lahko privede do popolnega partnerja.

Spletni portali ponujajo ujemanje na več ravneh!

To zveni zelo privlačno iz več različnih razlogov. Prvič, seveda želiš biti z nekom, ki ima enake vrednote kot ti in ​​morda celo z nekom, ki uživa v podobnih dejavnostih, kot je npr. ples ali plezanje.

Drugič, popolnoma logično je, da iščemo osebo, ki si prav tako želi vzgajati otroke in nekega dne imeti družino. Nenazadnje imamo kot družbena bitja tako zelo veliko hrepenenje po ljubezni. Sami sebe bomo prepričali v karkoli, samo da bi zapolnili prazne kotičke v naših srcih.

Vsi ti razlogi ustvarjajo zelo prepričljive temelje spoznavanja na podlagi kompatibilnosti. Toda kako dobro delujejo in kako dolgo trajajo odnosi med partnerji, ki imajo podobne interese?

Dr. Ted Hudson z Univerze v Teksasu je vodil dolgotrajno študijo o parih, ki so bili poročeni dolga leta in v svoji raziskavi ugotovil nekaj zelo zanimivega:

” Moja raziskava kaže, da ni nobene razlike v objektivnem ujemanju (kompatibilnosti) med pari, ki so nesrečni in tistimi, ki so srečni ” .

Dr. Ted Hudson pravi, da so pari, ki občutijo izpolnjenost in toplino v svojih odnosih povedali, da zanje kompatibilnost ni problem. Pravzaprav jim ni bilo težko priznati, da so sami tisti, ki so ustvarili dober odnos in ne kompatibilnost njihovih osebnosti. Toda, ko so nesrečne pare vprašali, kaj si mislijo o ujemanju (kompatibilnosti), so vsi odgovorili z besedami, da je ujemanje izredno pomembno za dober partnerski odnos. In žalostno je, da so menili, da se ne ujemajo (niso kompatibilni) s svojimi partnerji. Dr. Ted Hudson pojasnjuje, da ko so nesrečni pari rekli: “Nismo kompatibilni”, so resnično mislili: “Ne razumemo se dobro” .

Tu se pojavi vprašanje o kompatibilnosti. Vsi, ki so nesrečni, seveda krivijo kompatibilnost za svojo nesrečo. To je najlažje. Ne spoznajo in ne razumejo, da uspešna zveza ne temelji na tem, kako podoben si si s svojim partnerjem. Ampak ima opraviti vse z voljo in veliko željo ostati v odnosu.

Ko so opazovali pare v dogovorjenih zakonskih zvezah, so ugotovili, da le-te trajajo dlje. V svojih odnosih so ponavadi srečnejši, glede na mednarodne ankete o sreči v partnerskih odnosih. Ali te urejene poroke trajajo dlje, ker nimajo možnosti za ločitev, kot v zahodnem svetu? Seveda ne, to je zato, ker se odločijo, da ostanejo predani in zavezani ter ne iščejo “naslednje najboljše stvari” ali nekoga, ki je bolj primeren v njihovih očeh.

Profesor sociologije na Univerzi Stanford , Michael J. Rosenfeld, pojasnjuje, da se dogovorjene poroke ne razlikujejo kaj dosti od ljubezenskih odnosov, ki jih imamo v zahodnem svetu. Največja razlika je v kulturi, zahodnjaki bolj kot karkoli cenijo avtonomijo, hočejo svobodo izbire, s kom želijo biti. Pogosteje kot ne, se zataknemo v zanko zavestnega in nezavednega razmišljanja o nekom drugem, ko stvari v našem odnosu ne potekajo popolnoma dobro. In tu pride do iluzije kompatibilnosti.

Iskanje življenjskega sopotnika

Gradnja odnosa je odvisna od obeh!

Vemo, da je gradnja odnosa z drugo osebo odvisna od vas in druge osebe. Bolj ali manj nima veze s kompatibilnostjo. Toda, če se ne moremo opreti na standardne oblike testiranj in obrazce, da najdemo svojega idealnega partnerja, kako naj potem to storimo?

John Gottman, (raziskovalnega inštituta za odnose, Seattle), je dejal, da testi osebnosti ne morejo zares napovedati dolžine ali uspešnosti odnosa. Ugotovil je, da pari, ki svojo energijo skupaj osredotočajo na gradnjo nečesa smiselnega v svojem življenju (npr. ustanovitev podjetja), njihovi odnosi trajajo najdlje. Kako par komunicira, je edini najpomembnejši vidik ustvarjanja uspešnega odnosa. To pomeni, da najdemo pravega partnerja in imamo srečen odnos z njim, ni odvisno od tega, kdo smo in kaj nas veseli, ampak kako se drug z drugim pogovarjamo, kako se razumemo, koliko skupnih sanj imamo za prihodnost.

John Gottman je še povedal, če partner podpira življenjske sanje in interese drugega, se bo zgledoval po tem, nas občudoval in gledal skozi rožnata očala. To se sicer zdi idealno, toda ko resnično razmislimo o tem, kako si želimo, da bi se do nas obnašali, kako si želimo, da nas vidijo – je imeti nekoga, ki resnično verjame v našo veličino, najpomembnejše.

Ne mislimo, da je vse samo, kako vidimo drug drugega. Veliko povezanosti, ki jo čutimo z drugo osebo, je čustvene povezanosti. Zato se moramo znati in biti sposobni odzvati, ko nekaj potrebujemo. Ali kot je rekel John Gottman:

“Ali se naš partner z enakim navdušenjem obrača k nam, kot se mi k njemu? Ves čas moramo postavljati vprašanja in nenehno posodabljati svoje znanje drug o drugem.”

Zaključne misli o Sorodni duši

Kljub zgoraj navedenim znanstvenim dognanjem, pa je moj nasvet vsakomur, ki me vpraša, kako naj najde to osebo, s katero bo imel zares čudovit odnos do konca življenja, da naredi 2 koraka:

Prvi korak. najprej naredi notranje delo, kjer se pripraviš na dober in zavesten partnerski odnos. Poglej vse ovire, ki si jih od otroštva naprej vede ali nevede zgradimo do ljubezni. Te ovire odpravi, ugotovi kaj si v odnosu s partnerjem sploh želiš. Ustvari vizijo svoje prihodnje ljubezni, ki jo tudi vsak dan skušaš živeti. Postani takšen partner, kakršen si želiš, da bi tvoj partner bil. Ta korak je nujen in je predpogoj, da sploh zmoremo srečati tako osebo in ustvariti tako dober odnos.

Drugi korak, prav tako pomemben.Ko to notranje delo opravimo, postanemo odprti za ljubezen. Zacelimo rane iz otroštva in preteklosti… Sedaj je potrebno iti med čim več ljudi, biti odprt za nova poznanstva, se družiti in spoznavati. V tej fazi vsakogar napotim na spletne portale, kot je ona-on. Tu imaš zares neomejeno izbiro ljudi, ki prav tako iščejo svojo sorodno dušo. (Na tvoja vrata ponavadi potrka le poštar.)Vendar, pozor: vse moje dosedanje izkušnje kažejo, da če nisi dobro opravil/a prvega koraka, ti drugi korak in spoznavanje potencialnih partnerjev ne bo prineslo uspeha, ki si ga želiš. Veliko ljudi mi pove, da iščejo svojo sorodno dušo na spletnem portalu že 5 ali več let. In, da zanje to ni delovalo, saj so se spoznavali in hodili na zmenke z zgolj nepravimi potencialnimi partnerji. Tistih ta-pravih pa nikoli niso spoznali. In so že čisto obupali, da bodo kdaj našli to, kar iščejo. Udeleženci mojih delavnic imajo s spoznavanjem na spletnem portalu zelo drugačno, pravzaprav ravno obratno izkušnjo. Večina jih že po kakšnem mesecu spoznavanja na portalu spozna svojo sorodno dušo. Partnerja, s katerim se imajo zares dobro, s katerim so srečni, izpolnjeni in pravijo, da je to točno tisto, kar so si v svoji viziji, (ki so jo oblikovali na delavnici), tudi zamislili.

Če resnično iščeš ljubezen potem ne pozabi, da si ti tisti/tista, ki ustvarja kompatibilnost. Ni čarobne formule ali popolnega algoritma za plodno povezanost z drugim človekom. Da, druga oseba ti mora biti privlačna. Moraš jo občudovati in spoštovati ter občutiti močan občutek, da jo poznaš. Toda to je le majhen delček tistega, kar predstavlja zdravo in dolgo razmerje.

Torej naslednjič, ko opaziš nekoga, ki ujame tvojo pozornost ter občutiš zanimanje in navdušenje, bodi pozoren/na vse zgoraj opisano. Na to, ali lahko vidi tvoje sanje, ki jih imaš za svoje življenje. Če jih lahko deli z tabo in te sprejme takšnega/takšno, kot si, ne – potem si našel/la svojo “sorodno dušo”. In ne pozabi narediti notranjega dela. Sicer, boš le ponavljal/a stare vzorce, znova in znova.